Saga Bacardí |
10106 |
ESCRITURA DE ESTABLECIMIENTO HACIA LOS MAS Y SOLÁ POR ESTEVAN MAIGNON Y DURAN. |
En nom de Deu. D. Esteve Maignon y Duran hicendat vehi de la present ciutat de Barcelona. A fi de millorar y en manera alguna deteriorar mediant los pactes y condicions avall escrits. Espontaneament, per ell y sos hereus y succesors cualsevols que sien estableix y en emfiteosim concedeix a D. Pascual Mas carreter, y a Antonia Mas y Solá vehíns de la Parroquia de Santa Maria de Badalona, presents y avall acceptants, als seus y a qui ells volrdá perpetuament habils emperó y capaces de enagenar, tota aquella porció de terreno per edificar casas de tinguda tres mil cuatrecents sis pams superficials poch mes o menos situats en la dita vila de Badalona que fará frente en los carrers de Sant Joseph y en la nova travesia.
Cual porció de terreno es part y de pertinencias de la horta que lo estabilient te y poseheix en dita vila de Badalona inmediata a la carretera Real. Y confronta lo terreno que ab lo present se estableix a llevant ab honors de Agustí Niugó; a mitgdia ab dit carrer de Sant Joseph; a ponent ab terreno del estabilient; y a tremuntana ab la indicada travesia.
Y tota la dita horta se te per lo Excelentisim Señor Marques de Barbará y baix son domini y aloy al annuo cens de tres lliuras deu sous que paga y deu pagar lo Señor Pau Sitjar com a succesor de dit Señor D. Francisco Lleonart Pbre. Canonge que fou de esta Santa Iglesia catedral, sen danys ni gastos del estabilient ni dels seus, be que dit cens deu quedar salvo y segur sobre una y altre proprietat. Lo cual establiment fa aixis com millor dir y entendrer se pot, baix los pactes y condicions seguents.
Primo: Que los adquisidors deguian millorar lo citat tros de terra que ab lo present sels estableix y en ningun modo deteriorarlo y que per lo cens y milloras en ell fahedoras deguian pagar y prestar al Señor estabilient y als seus perpetuament la cuantitat de tres duros moneda española, y no en altre especie de moneda, calderilla, vales reals ni altre paper moneda creat o que puguia crear, comensant a fer la primera paga del dia de avuy a un any, y aixis consecutivament tots los anys en semblant dia.
Secundo: Que lo referit cens imposat en lo antecedent pacte deguia ser perpetuo e irredimible y en cas que per alguna dispocició del Govern, se autorizás al emfiteota o se permetés la lluició del expresat cens no obastant de ser irredimible, deurá pagar lo emfiteota al estabimient y als seus lo capital del expresat cens a rahó del tres per cent, també ab moneda metalicay sonant de
or u plata corrent, ab exclusió de tot paper moneda creat o que pugia crearse encara que aparagués alguna ordre o decretque ho permetés a la que desde ara per pacte expres renuncia los adquisidors.
Tercio: Que los adquisidors dins lo termini de dos any a contar desde lo dia present deguia edificar casa o casas en dita porció de terreno establer fent son frontis a la part de tremuntana y mitgdia, segons lo nivell y linea los seran designats per lo arquitecto del estabilient a tenor del plan format per la direcció dels projectats carrers, deduit tota la porció que quedia per badiu tancarla ab paret de pedra y morter a lo menos de pam y mitg de gruix y a la altura de dotse o tretse pams y no mes, guardant igual altura de dita paret de tanca en cas de voler construir cualsevol altre edifici en lo interior del badiu, quedant ditas parets de tanca mitjeras ab sos veins y per conseguent los emfiteotas a qui se establesquia al costat de ditas parets, deuran abonar al adquisidor la mitat de lo que a ell li haurán costat. En cuals obras deurá invertir dins lo termini prefixat la cuantitat de dos centas lliuras moneda barcelonesa, lo que deurán fer constar degudament y en cas de no ferho deurá pagar al estabilient sens escusa ni dilació alguna en pena y corroboració la cuantitat que hagia deixat de invetir, sens poder reddir dit terreno establer antes de haberla pagada.
Cuarto: Que lo paviment de la casa, o casas que construesquia lo emfiteota deurá ser a la altura li será designat per lo arquitecto del estabilient, essent del carrech y obligació del adquisidor lo umplir de terra a sas costas tots sos frentis, podent cuant se edifiquia en los solars del frente exigir de son propietari la mitat de lo que a ell li haurá costat, cual obligació li será igualment imposada per mi lo estabilient al adquisidor o adquisidors dels solars del frente.
Quinto: Vindrá a carrech dels adquisidors lo pago del catastro y demes contribucions cualsevols que sien aixis reals, generals, o vecinals ordinarias y estraordinarias que se imposian sobre dit tros de terra y edificis que se construesquian en ella per mes que se imposian designadament sobre la penció del cens que percivirá lo estabilient cual deurá quedarli sempre integro y sens ningun gravamen.
Sexto: En cas que los emfiteotas trobás alguna paret construida en lo terreno que se li estableix deurá satisferla al Señor estabilient antes de la firma del present establiment, y en cas de no quedar satisfet tot lo valor de la paret que tal vegada se trobia construhida, no tindrá efecte lo espresat establiment, quedant obligat lo dit adquisidor a entregar al estabilient una copia autentica degudament despachada del mateix veirint conseguent a son carrech lo paper sellat, gastos de escriptura y demes que per rahó del propi establiment se ocasionian.
Septimo y finalment: Que vindrá a carrech dels adquisidors o emfiteotas antes de la firma del present establiment lo abonar al hortelá totas las verduras y grets que se trobian en la porció de terreno establert, mediant valoració de un expert per part y un tercer anomenador per lo mateixos en cas de discordia, a menos que preferesca lo adquisidor donar al hortolá lo temps suficient per aprofitarse de las entesas planats y gorets.
En cual terreno que ab lo present se estableix no podrá lo adquisidor ni los seus proclamar altre Señor directe que al Señor Marqués de Barbará y al Señor estabilient y als seus com a perceptor del referit cens en nuda percepció, y pasats los treinta dias de la fadiga que corresponen al Señor directe y altres trenta que se reserva lo estabilient per retenir, podrá lo emfitaota o los seus vendrer, establir, permutar y altrament enagenar la expresada porció de terra y tot lo en ella construit, salvo lo cens novament imposat, lluismes, y demes drets dominicals al domino sobre espresat competents.
La entrada del present establiment es un vas de aygua que confesa lo estabilient haber rebut antes de ara a sas voluntats. Y aixis renunciant a la excepció del cens y entrada no ser en lo modo dit convingut, a la lley que favoreix als engañats en mes de la mitat de son just valor y a cualsevol altre dret y lley de son favor, dona y remet al adquisidor y als seus tot lo major valor que podria tenir lo tros de terra establert a mes del censo y entrada mencionats. Prometent lo present establiment ferli tenir y valer y estarli de ferma y legal evicció sempre en tot y cualsevol cas, ab restitució y esmena de tots danys, y gastos. Y a son cumpliment obliga tots sos bens y drets mobles e inmobles presents y veniders, renunciant a cualsevol dret y lley de son favor, y a la que prohiveix la general renunciació. Y presents los mencionats D. Pascual Mas y Antonia Mas y Solá acceptant com accepta lo antecedent establiment, espontaneament prometen al referit estabilient y als seus que cumplirá puntualment los pactes sobre continuats, que impendirá en obras en lo terreno establert a lo menos la cuantitat de dos centas lliuras, que pagarán en lo dia de son vencimemt lo cens sobre imposat, ab bona moneda de or y plata real y efectiva y no ab calderilla, vales reals, ni altre paper moneda creat o per crear y que cumplirá tot lo demes que vinga a son carrech, sens dilació ni escusa alguna, ab lo acostumat salari de procurador, restitució y esmena de danys y gastos. Y a son cumpliment obliga y especialment hipoteca lo terreno a ell sobre establert, eo lo util domini que en ell li competeix y los edificis que allí construirá. Y sens perjudici de dita especial hipoteca obliga tots los demes bens seus y drets mobles e immobles presents y veniders, renunciant a la lley que diu que primerament se hage de pasar per la cosa especialment hipotecada que per la general, a la que prevé que cuant lo acrehedor puga satisferse de aquella no posia ma a esta, a cualsevol altre dret y lley de son favor, y per pacte a son propi for, jurisdicció y domicili, subcectantse expresament al de cualsevol dels tribunals de esta ciutat y demes que confinguia fen y firmant escriptura de ters, baix pena de ters en los llibres dels tersos de dits tribunals per lo que obliga los referits sos bens. Y junts estabilient y adquisidor juran a Deu Nostre Señor y a sos Sants cuatre Evangelis que lo present establiment lo tindrán sempre per ferm y valido, que no lo revocarán en temps ni per motiu algun y que no se ha fet en frau dels Señors domincials sobre espresats no de sos drets. Quedant enterats que de esta escriptura deu pendrerse rahó en lo ofici de hipotecas de esta ciutat dins lo termini prefixat per la lley y en lo registre por los efectes que en dret correspongian debent procehir lo pago señalat per Real ordre de vint y tres de Maig ultim sens cual requisit no tindrá efecte ni valor. En cual testimoni aixis ho otorga. En la ciutat de Barcelona a vint y nou de Novembre de mil vuytvint cuaranta sinch. Y coneguts de mi lo notari firma lo mencionat Maignon y per dits conjuges Mas y Solá que han espresat no saber firmar, ho practica per ells de son consentiment y en sa presencia un dels testimonis. A que ho son D. Narcis Serra passant de arquitecto y D. Esteve Tramullas pasant de notari, vehis de la mateixa.
Estevan Maignon, Esteve Tramullas, Ante mi José Dardé notario.